Vatikánské promluvy s humorem - Špidlík, Tomáš, 1919-2010 (Centrum Aletti : Refugium Velehrad-Roma, 2014)
Tomáš Špidlík byl hluboce lidský a zároveň důvěrně obeznámen s Božími tajemstvími. Spatřil táborské světlo (Boží moudrost), ale i Boží prozřetelnost (vedení dějinami). To z něj učinilo starce. Jestliže se mu začal titul starec v soukromí (a později i veřejně) připisovat, nešlo o pouhou uctivost. Důvěra v jeho schopnost "vidět" a správně "rozumět" rostla zvláště v okamžicích duchovního doprovázení, v promluvách, ve vědeckém poznání a v moudrém posuzování aktuálních událostí doby. Během "totality" byly promluvy otce Špidlíka ve Vatikánském rozhlase pro nejširší veřejnost orientačním bodem. Poznávali jsme ho "po hlase". Otec Špidlík také tímto způsobem - promluvami - pomáhal spatřovat lidem v proměnách a obtížích světa vítězství věčnosti, osobního Pána. Humor byl prostředkem, jak oživit pozornost, nabourat zaběhnutá schémata a otevřít srdce